Sankce Rusy nezastavily. Proč?
Ekonomické ztrestání Moskvy mělo být rozhodujícím faktorem, který změní vývoj války na Ukrajině. Nepovedlo se, alespoň zatím ne.
Agentura Bloomberg přispěla k výročí vypuknutí války na Ukrajině analýzou, která rekapituluje výsledky finančních a ekonomických sankcí.
Spojené státy americké upozorňovaly již dlouhé týdny před invazí (začala 24. února 2022), že k ní dojde. Tým prezidenta Joea Bidena měl dlouhé týdny před vpádem Ruska na Ukrajinu připravený pečlivě utajovaný plán zmrazení 300 miliard dolarů ruských devizových rezerv, respektive aktiv ruské centrální banky v zahraničí. Tento bezprecedentní krok měl vyvolat „šok a hrůzu“(jak tomu jeho autoři říkali) a zejména měl agresi buď přímo zastavit, či výrazně omezit ruskou bojeschopnost.
Opatření – o kterém se také říkalo, že jde o ekonomický ekvivalent použití jaderné zbraně – bylo ohlášeno vloni 26. února. S odstupem roku lze konstatovat, že sankce Rusko poškodily, ale vládce Kremlu Vladimira Putina nezastavily a jen málo omezily schopnost Ruska bojovat, analyzuje agentura Bloomberg.
Celá disciplína zkoumání efektivity sankcí má mnoho nového materiálu k analýze. Avšak i u sankcí, jež existovaly už dříve a dlouho – jako třeba ty uvalené vůči Kubě a Venezuele –, lze konstatovat, že obě země byly oslabeny, avšak změnu politiky to nevyvolalo. V případě Ruska, kde žije mnoho schopných technokratů a které má mocné přátele a mnoho produktů a surovin, je to mnohem těžší.
Pavučina vztahů
Západ sankce uvalené na energetické produkty z Rusky aplikoval jen postupně a nadto se nepodařilo přesvědčit země mimo Západ, aby obětovaly své obchodní vztahy s Ruskem, jež pomáhají jejich ekonomikám růst. Pro příklad – Indie plně zastoupila Evropu v nákupu energetických surovin, dodávky čipů od spojenců Západu sice vyschly, do Ruska však proudí ty z Číny a Hongkongu.
Americké ministerstvo obchodu nyní odhaduje, že ruská ekonomika bude v roce 2026 o osm procent menší, než by byla bez války a sankcí. To je rozhodně mnohem
ANALÝZA
nižší propad než pokles ruského hospodářství o desítky procent, který leckdo optimisticky očekával touto dobou před rokem. V letošním roce má ruská ekonomika dokonce dosáhnout mírného růstu.
Ihned po vypuknutí války na Ukrajině největší americké společnosti (ty z proslulého žebříčku Fortune 500) hlásily do Bílého domu, že se okamžitě a dobrovolně stahují z ruského trhu. Tato vlna byla zase neočekávaně silná, a následně dokonce došlo k tomu, že Washington v červnu 2022 nabádal americké přepravní a obchodní společnosti, aby umožnily vývoz hnojiv z Ruské federace, protože hrozil hladomor v rozvojových zemích.
Nejasný je zatím výsledek stanoveného cenového stropu na ruskou ropu ve výši 60 dolarů za barel, což platí od počátku prosince. Ruský rozpočet se patrně v důsledku tohoto kroku dostal v prosinci a v lednu do schodku.
Nyní se USA snaží vyvíjet tlak na země jako Spojené arabské emiráty, Turecko a Singapur, aby kýženě omezily svoje ekonomické vztahy s Ruskem.
Co nabídnout Číně?
Nejkomplikovanější rozhovory vůbec povedou Spojené státy ohledně sankcí s Čínou. Potíž je v tom, že existují limity toho, co může Washington Pekingu nabídnout, protože jej prohlásil za svého hlavního geopolitického rivala. Čína je sama předmětem amerických sankcí – USA limitují vývoz některých polovodičů do říše středu.
Americká vláda i velké americké firmy si chystají simulace pro případ, že Čína zaútočí na Tchaj-wan a stane se pak předmětem podobných sankcí, jakými je postiženo za svou agresi Rusko.
Co se porozumění sankcím typu „s námi, nebo proti nám“týče, v dřívějších dobách nebývali jejich terčem velcí rivalové jako třeba případný ekonomický blok na ose Rusko–Čína. Cílem postihů uvalených vůči menším zemím bylo zkusit je navrátit do systému světových pravidel, která vytváří zejména Washington coby lídr Západu. Teď reálně hrozí, že rivalové vytvoří vlastní systém pravidel.
Potíž se sankcemi tkví také v tom, že už nyní USA ztrácejí páku na země, jež už sankcím čelí velmi dlouho. Írán, Kuba, Sýrie, Myanmar, Severní Korea a Venezuela už s nimi žijí tak dlouho, že je berou za konstantu. Naučily se na sankce adaptovat, spíše přesměrovat obchod než se snažit tlačit na to, aby byly zrušeny. A podobně se to může vyvinout s Ruskem a Čínou, což jsou navíc velké ekonomiky široce i hluboce zapojené do globálního obchodu.
Na Ukrajině musejí USA především navyšovat vojenskou a zpravodajskou pomoc. Po roce je zjevné, že sankce jsou pouze postranní představení.